The Project Gutenberg eBook of Valkeat kaupungit

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Valkeat kaupungit

Author: Veikko Antero Koskenniemi

Release date: December 16, 2006 [eBook #20118]

Language: Finnish

Credits: Produced by Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK VALKEAT KAUPUNGIT ***

Produced by Tapio Riikonen

VALKEAT KAUPUNGIT

Kirj.

V. A. Koskenniemi

WSOY, Porvoo, 1908.

SISÄLLYS:

Oodi tähdille
Valkeat kaupungit
Kevät keralla päiväin kuulakkain —
Ihme
Rannalta
Ystävälleni ullakkokamarissa
Kulkuset
Syyskuun sonetti
Jääkukkia
Huhtikuussa
Ranunculus
Vanha syyslaulu
Kaksi komeettaa
Pyhiinvaeltaja
Säkeitä kuutamossa
Erämaan virta
Nukkuvat kentät
Talviaamu
Pikkurunoja
Nimettömät sankarit
Vainajain marssi
Jeftan tytär
Jobin ikävä
Kirjanoppineet
Bertran de Born
Mun armaani pieni geisha on —
Nuori Pan
Seppä

OODI TÄHDILLE

    Niin autioksi käynyt on takanain
    ja äänettömäks, kaikki on loitonnut,
          mik' oli rakkahinta mulle —
            tähdet te, tähdet te palatte vielä!

    Miss' on nyt kaikki kallihit unelmat?
    Kuin paleltuneet linnut ne pudonneet
          on maahan voimattomin siivin.
            Kauas ei raukeat voimat kanna.

    Niin paljon, paljon hukkahan kulunut
    on tyhjyydessä päivien harmajain
          ja rytmiin riutuvaisen laulun
            mennyt on nuoruuteni voima.

    On eessä outo taival ja mykkä yö
    ja tuska tuntematon ja lauluton —
          ja aamunnousuun viel' on aikaa,
            tähdet te, tähdet te, kuinka kauan?

VALKEAT KAUPUNGIT

Nään usein unessa ma kaupungin. Mun on kuin ois se jumalille luotu, mun koskaan sinne astua ei suotu, mut unessa sen tunnen kuitenkin.

    Yöt suven valkeat on yllä sen
    ja outo valo välkkyy ikkunoista,
    niin yksin päivänsätehet ei loista,
    ei kiilto raukenevain ruskojen.

    Siell' elää nuoruuteni unelmat
    ja elon yksinkertaisuus ja rauha.
    Vain ulapalta kulkee tuuli lauha
    ja laineet laiturihin kuolevat.

Sa rauha valkeoiden kaupunkein, oot osa elämäni unelmasta. Miks yksin laulussa saat loistos vasta ja missä, missä on mun nuoruutein?

KEVÄT KERALLA PÄIVÄIN KUULAKKAIN —

Kevät keralla päiväin kuulakkain tänä vuonna on palannut varhain yli kaupunkien valkeain ja vihreiden kirkkotarhain.

    Suven muistoin, lapsuusunelmin
    joka tutun talon se kultaa
    ja se siunaa kevään kukkasin
    myös kirkkomaiden multaa.

Ja mun on kuin mun murheeni onnea ois ja on rintani painoa vailla. Saman tuntea myös jos vainajat vois ja isät kirkkomailla!

IHME

Tule aamuun hymyilevään, tule tuoksuun syreenein! Ens kukkasista kevään ens seppelen ma tein. Kevätlintujen laulussa helää kaikk' elämän ihanuus. On sille, ken varjossa elää, joka suvi ihme uus.

Kuin nuotiossa hiilet on nousu aamunkoin. Valaa kirkontornin tiilet se hehkuvin purppuroin. Suvi kukkien loiston lupaa ja kypsät hedelmät. Taas rakennan toivon tupaa, unet vanhat heräävät.

Tätä aamua odotin, armain, yöt monet unettomat, sadekuurot kun pilvin harmain ohi kiitäen kulkivat. Nyt loistavan nään ma sen tuolla suven suurin toivehin. Tänä aamuna tahtoisin kuolla sun syliis, armahin!

RANNALTA

1

On suuri sun rantas autius, sitä sentään ikävöin: — miten villisorsan valitus soi kaislikossa öin…

    Joku yksinäinen, eksynyt,
    joka vilua vaikeroi,
    jok' on kaislikossa kierrellyt
    eik' emoa löytää voi.

    Sun harmajata aaltoas
    olen katsonut kyynelein:
    ens surunsa itkenyt rannallas
    mun on oma nuoruutein.

On syvään sun kuvasi painunut ja sitä ikävöin. Olen villisorsaa kuunnellut ma siellä monin öin…

2

Iltaruskon loimu läikehtii, hetkeks veden pintaan vielä jää se. Venhe valkamassa uneksii ulapoista, joit'ei koskaan nää se.

Ja ma iltaruskoon katselen ja ma olen sairas ikävästä kaikkeen, jota koskaan saa ma en, kaikkeen, joka katos elämästä.

YSTÄVÄLLENI ULLAKKOKAMARISSA

Kuin kohtalosi linnun tumma siipi sun ylles katon räystäs ojentuu, sen alla yö ja tyhjyys uneksuu ja linnut väsyneet sen suojaan hiipi.

Jo syksy lehdet puiston puista riipi ja kaupunkimme hämyyn verhouu. Se, minkä kesä antoi, kuoleentuu ja talven tuloa jo tervehtiipi.

Mun ystäväni, etkö kieltänyt jo ole parastasi, omintasi ja katuin yksinäistä nuoruuttas

sa elämäsi osaa itkenyt, yön varjon verhoissa sun ikkunasi tai kyyhkyn valitusta kuullessas?

KULKUSET

    Miten kummasti kulkuset soivat!
    Monen riemun vienehet

    ne on luotani — ja toivat
    monen illan murehet.

    Moni ystävä lähtenyt luota,
    moni saapunut vieras mies.

    Sydän, hetkeäsi vuota:
    sinun myös käy täältä ties,

    kun on kerran aika se eessä,
    jota vavisten vuottanut oon:

    kun ajan ma kalman reessä
    ulos kuolon kuutamoon.

    Mut kun vie hän mun maahansa loittoon,
    jot'ei nähnyt yksikään,

    taas kaivannen kulkusten soittoon
    ja iltain ikävään.

SYYSKUUN SONETTI

Niin oomme, armas, syksyyn saapuneet, syystuulet vaahterissa vaikeroivat, ja ilottomin lauluin iltaan soivat nyt sähkölangat kuni kanteleet.

Me oomme itkeneet ja iloinneet, me oomme huulin, jotka hurman joivat, min kerran kauneus ja nuoruus loivat, ens epäilyksen kalkin maistaneet.

Oi harmautta illan ikävän, kun loistaa lyhdyt vain, yön mykkä vahti niin suurin, sumentunein katsehin,

ja yli sielujemme elämän ja kuolon leppymätön lepää mahti kuin syyskuun ilta yli kaupungin!

JÄÄKUKKIA

Jääkukkaset ikkunalla, te vuoteni viimeiset kukat, joihin ei koskenut halla, te olette jäänehet.

    Te tulitte tummin illoin
    yön-valvojan ikkunaan.
    Ken teitä on lempinyt milloin
    ei kylmene konsanaan.

    Oh! kevättä, kesää monta
    on kulkenut kukkasin,
    jääkukkaa tuoksutonta
    enin lemmin ma kuitenkin.

Ilo, nuoruus sen loistossa nukkuu, kuin koskaan ei herätä vois ne päivään, mi hämyyn hukkuu, ja kesään, mi katoo pois.

HUHTIKUUSSA

Hivuttavat sateet huhtikuun rytmien ja runoin tahtiin soivat. Tietä kesään, maahan luvattuun, taivaan kateet vallat vartioivat. Niinkuin lapsi äidin rintaan halaa, kaikki nuoruus kesään ikävöi, missä polttavana päivä palaa, missä kaikki kukkii, hedelmöi.

Kell' on voimaa vuottaa suvehen, hällä hedelmän on onni parhain. Ah, mut kevätsateet lyövät sen, joka päänsä nosti liian varhain. Koskaan puhkea ei täyteen kukkaan nuoruus huhtikuussa heräävän. Niinkuin kallis viini vuotaa hukkaan ihanaisin onni elämän.

RANUNCULUS

Ranunculus, kultakukka, hän keväällä nosti nuoren pään. Ranunculus, kultakukka, oli hurmaantunut elämään.

    Oli päässään kultakruunu,
    yli katsoi hän nurmikon keväisen:
    oli prinssiksi hän luotu
    ja kuninkaaksi kukkien.

    Ranunculus, kultakukka,
    hän kuninkuudestaan unelmoi,
    ja kuluivat kevät ja kesä
    ja syksyn vihurit soi.

    Kuin unesta heräten katsoi
    hän syksyn outoon pimeyteen.
    Ranunculus, kultakukka,
    hän huomasi kruununsa kalvenneen.

Ranunculus, kultakukka, hänen kruununsa kultaus kului pois. Ranunculus, kultakukka, kuka keväällä uskonut sen ois?

VANHA SYYSLAULU

Ei kruunut syksyyn säilyneet ole kukkaimme halvimpainkaan. Kaikk' kalliit ruusut ja orkideet ne eivät kukkineet lainkaan. Mun leikkisiskoni, tähtiöin jo taivas yllämme palaa, mut vielä ma kesään ikävöin ja sun sydämes suveen halaa.

Osan nuoruudestamme hautahan joka syksyhän sentään viemme. Kesän loistoa päivän paahtavan niin vähän me saaneet liemme. Mun leikkisiskoni, vieläkin sinä voitko kesää kiittää? Niin paljon on sortunut suruihin, niin niukasti riemua riittää.

Mut oman veremme unelmain me tunnemme hurman ja huuman ja toivossa kesäin tulevain me pyyhimme kyynelen kuuman. Mun leikkisiskoni, vieläkin sinä voitko kesään luottaa — ja jos pettää ensi suvikin yhä suvesta suveen vuottaa?

KAKSI KOMEETTAA

On avaruuden ääret rajaa vailla ja sakeat on sumut tähtivyön. Niin harvoin tapaa avaruuden mailla kaks koditonta kiertolaista yön.

    He kerran kohtasivat vuotten päästä,
    ois samat unet vieneet yhtehen,
    mut kuin ois sydämensä ollut jäästä,
    niin kylminä he kulki eellehen.

He yöhön katos kulkein ratojansa niin uljain mielin ja niin ylpehin. Ens kerran kohdatessa matkallansa he oli kylmää tuhkaa kumpikin.

PYHIINVAELTAJA

Sisar, pitkä on matka mulla ja jo varjot lankeaa, yö yllättäin voi tulla minun täytyy kiiruhtaa.

    Sisar, pitkä on taival eessä,
    ohi monen huomenen,
    jos on ylläni taivas seessä
    tai takana pilvien.

    Sisar, varressa matkasauvan
    on kättäni palellut,
    olen kulkenut jo kauvan
    ja usein uupunut.

Sisar, tielle jo vuotanut verta on jalkani loukatun. Mut jos löydän ma maani sen kerta, minä palaan ja noudan sun!

SÄKEITÄ KUUTAMOSSA

1

Kuu sinervätä valoaan luo lumehen, puut on kuin ruumisvahdit vakavina, yön suuren kaipuun äänetönnä kantaen. Niin kuluvat yön hetket kuolonhiljaisina.

    Kuun ohi yössä pilvet purjehtivat vaan
    kuin rauhattomat varjot vainajien,
    kuin taivaan korkeata kantta kulkeissaan
    ne iäisehen sovitukseen viittais tien.

Ja on kuin kaiken katoomisen aavistain kuu kuolon suuren sanoman tois maille: ah, ykskään taistelu ja tuska kuolevain ei unhoituksen armoa jää vaille!

2

Kuin malja tulvillansa unen viiniä loistaa kuu. Meri-äiti muistoistansa unen helmaan unhoittuu.

    Mut sen lapset varkain käyvät
    yön kisaan kiehtovaan,
    kun ulapat hämärtäyvät,
    unen yöllisen hekkumaan.

    Yön laineet, ulapan lapset,
    kisan kilvalla karkeloi,
    kuun helmissä hohtaa hapset
    ja salainen soitto soi.

    Ne unten leikkihin, juhlaan
    veren voiman vuodattaa,
    yön unihin elonsa tuhlaa
    ja mereen raukeaa.

Kuin laineet tuhannet toiset toden onnea tunne ne ei, yön unelmat kuutamoiset ne vangiksensa vei.

ERÄMAAN VIRTA

1

Vierii verkkaan ohi öisten rantain niinkuin musta metallinen vuo virta merten mitattomain luo korven kylmät, tummat vedet kantain:

elonylenkatseen korpimaiden, pohjattomain soiden saartamain, ihmisvihat hukkain, huuhkajain, metsän kruunutonten kuninkaiden.

Ulapoilla merten uljain taruin, lapset yön, te aallot, kertokaa: uskon uljahimman kasvattaa päivät pimeimmät ja korpi karuin.

2

Läpi elämäni aaltoillut oot äänettömin lainein helmaan meren. Kulkeissasi myrkyttänyt oot sa veren kaiken, minkä lumoos kietonut oot.

Oi, en voi sua kirota, en kiittää, katsella sun laineihisi voin vain! Äänetönnä rannallasi unelmoin vain kohtalosta, joka minut sinuun liittää.

NUKKUVAT KENTÄT

Mitä onkaan elämän ja suven lyhyys, mikä arvo onkaan onnen hymyilyllä, sinuun verrattuna, kuolon kirkas pyhyys, talven uneen uupuneiden kenttäin yllä?

    Mitä onkaan onnenunet tähkäpäiden,
    kuulaat kaihot katoavain kesäin öissä
    verrattuna rauhaan kinosten ja jäiden,
    himottomaan loistoon talven tähtivöissä?

    Uinuu lakeus kuin lapsi, joka uskossansa
    kuolon syvään siunattuhun lepoon vaipuu,
    nukkuu sammumisen onni otsallansa,
    josta kadonnut on odotus ja kaipuu.

    Ah, ei herää talven kylmään aurinkohon
    nukkuneiden kenttäin nuori voima,
    ah, ei vaihdu turhaan onnen taistelohon
    rauha kaiken olevaisen unelmoima!

Katsoo taivaan harhaileviin tähtösihin, kodittomiin kiertäjihin avaruuden, kaipaamatta tuntee olemuksen uumenihin kuolon unettoman levon ihanuuden.

TALVIAAMU

Mikä hiljainen ja suuri onni onkaan huurtehisten puiden unelmoissa, aurinko kun talviaamun koissa katsoo metsän korkehimpaan honkaan!

    Autuaasti kaikki metsän henget herää,
    pakeneepi Hiisi vuorten lomaan.
    Niinkuin luottain onneen ikiomaan
    hymyy luonto kohti päivän terää.

Vavahtaen syttyy metsän synkkä syvyys kirkkautehen talviaamun koiton. Loistaa yli metsän, läheisen ja loiton, valon suuri siunaus ja hyvyys.

PIKKURUNOJA

1

Isät

He ovat kaikki aikanaan unen kultavuorta vuolleet ja kokoillehet kalleintaan ja ovat nyt kaikki kuolleet.

Mut unten vuori on entinen, yhä aarteet sen kiiltää ja hohtaa. Yli isäin kumpujen kiiveten sitä kohti kulkumme johtaa.

2

Laulun lapset

He on kuin linnut, eksyneet vieraille maille, ja siipirikoiks siipensä he lentää. Ja ystävää ja kotia he iäks jäävät vaille, mut laulu elää sydämessä sentään.

Ja erehtyin ja eksyen he etsii laulupuita, kun linnut muut jo rakentavat pesää. Ja kesän suuret suvipäivät odottavat muita, mut heidät korjaa kuolo ennen kesää.

3

Itkuraita Alfred de Musset'n haudalla

Se Père-Lachaisen hiekassa huiskaa, siin' ei laula linnut, ei temmellä tuulet. Vain joskus kylmiä valoja kuiskaa sen juurella kauniit, maalatut huulet.

Sen lehviss' on tomua Pariisin kadun ja tomua vuossatain kulttuurista, on nyyhkyä, naurua toden ja sadun, jotain Ninettestä, jotain Ninonista.

4

Huuhkaja

Pikkulinnut liverrelkää siveästi, säveästi, tuulta, ilmaa ylistelkää vienosti ja viehkeästi.

    Ah, kun peipot piipattavat,
    ah, kun pikku pulmut raksaa,
    kyyhkyläiset kuhertavat —
    kuinka sitä kuulla maksaa!

    Huuhkajall' on toinen ääni,
    toiset halut, toiset tavat.
    Kiitosta ei kaiu lääni,
    kun sen laulut kumahtavat.

Kuulija vain yksinäinen vapiseepi tuvassansa, rinnassansa kylmyys jäinen, kuolon kutsu korvissansa.

5

Onnen temppeli

    On umpilukkoon mennyt
    ovi onnen temppeliin.
    Minä sisälle pääse en nyt.
    On tähdissä säädetty niin.

    Kuin aron beduiini
    eteen oven ma istahdin.
    Suru syöpyy unelmiini.
    Mut voin elää kuitenkin.

6

Ilta

All' ikkunani, edessäin käy meren virran vuo. Sen kesästä ma kesään näin. Niin monet päivät peräkkäin miks nyt sai mieleen tuo: nuo aallot viel' ei ehtineet oo yöhön ulappain, nuo tyrskyt viel' ei tyyntyneet — kun ma jo rauhan sain?

7

Kesäyö

Tutut aitat jo kaikki unelmoi, koko kylä uinailee. Vain joelta hanurin soitto soi ja verkkaan loittonee.

Kaikk' elämän äänet on kuolleet pois yön helmaan lumotun. Jos mun murheeni muistotkin vaieta vois ja sydämeni mun!

8

Koti-ikävä

Jo kylässä kaikki nukkuu ja kaikk' ovat kotonaan. Mun tienikin kylähän kulkee, mut ei kotiin konsanaan.

    Nämä tiet ovat mulle rakkaat,
    nämä tuvat harmajat
    ja valkeat ikkunalaudat
    ja pihalla pihlajat.

    Mut oudot on kylällä katseet
    ja äänet outoja on.
    Olen alati vierahissa
    ja iäti koditon.

    Kylän koira sen tuntee kyllä,
    ei mulle se leppyä voi.
    Ruispellon takaa yössä
    sen haukunta jo soi.

Minun tieni kylähän kulkee ja suojahan rauhaisaan ja iloon, ikävähän, mut ei kotihin konsanaan.

9

Kotiseutu

Sun muistan uneksivin vainioin ja yksinäisin, unhoitetuin taloin, kun taivas aamun kirkastunein valoin sun ylläs kaartui koittehessa koin.

On ympärilläs korvet rämein, soin. Sun viljavainiosi keskeen saloin on sukupolvet luoneet aukein aloin maan kamarahan tarmoin, taisteloin.

Sun kuinka koskaan jättää saatoinkin ma kesän valoon, talven pimeihin, miss' unhoittuneet kummut kohoavat

ja maasta huutaa tomu vainajain: »ei sillä kotoa, ei kansaa lain, ken pettänyt on isäin muistot, tavat!»

10

Arvostelija-ystävälleni

    »Tää liiaks ajatellulta jo näyttää.»
    Niin viisaasti neuvot sa sinne ja tänne.
    Mut aatos ja tunne ne toisensa täyttää
    kuin jousi ja jänne.

    Siis laatkosi aatosta ahdistamasta,
    niin säästät sa itseltäs harmin ja huolen.
    Kas jousi ja jänne ne yhdessä vasta
    voi viskata nuolen.

NIMETTÖMÄT SANKARIT

    On liian köyhät kukkaset mainehen
    ja liian kalvas loisto on laakerin.
      Niit' ällös urholle sa tarjoo:
        sankarin sielu ei leluja kaipaa.

    Te kamartukaa nurmikot, urhojen
    ei haudat pyydä katsetta kulkijan.
      Ne maahan tallattakoon kerran,
        vainiot yllänsä aaltoelkoon.

    Ei impein lempi, äitien kyynelet,
    ei siunaukset heimon ja lapsien,
      ei runoilijan lauluninto
        sankarin tekoa pyhittää voi.

    Kas korkeampi kunnia urhon on,
    ei kuolemattomuutta hän pyytänyt,
      jonk' antaa jälkipolven maine:
        nimien kulta on katinkultaa.

    Te nimettömät sankarit, jotka nyt
    jo ootte kaikki kuolohon käynehet,
      te, jotka jäätte unholahan,
        mistä ei paluun polkua johda,

    te nimettömät vainajat, teidän on
    se kuolemattomuus, jota viedä voi
      ei kiittämätön jälkiaika:
        tekonne kuolematon elää.

    Ei konsanansa kuole hän kokonaan,
    ken eestä korkeamman on uhrannut,
      mit' oli kallihinta hälle,
        uhrannut vilpittömin mielin.

    Hän ain' on elävä ajasta aikahan,
    hän astuu vuosisatojen armeijaan,
      jok' kulkee ihanampaa kohti
        aikaa, suurempata kuin meidän.

    On liian köyhät kukkaset mainehen
    ja liian kalvas loisto on laakerin.
      Niit' ällös urholle sa tarjoo.
        Urhon on kunnia korkeampi.

VAINAJAIN MARSSI

Me olemme kunniavahti vuossatojen nukkuvain, me olemme korkein mahti yli toden ja unelmain. Meit' taistelusta syöstä ei tainnut kuolokaan. Ylös vuosisatain yöstä me nousemme rintamaan.

Me seisomme siellä, kussa ylin taistelun melske soi. Moni uupuu taistelussa, me emme uupua voi. Monen miekan rauta ruostuu, mut meidän ei milloinkaan. Moni sovintohon suostuu, me emme konsanaan.

Oma uskomme meidät johti ohi kuolon hämäräin. Me kuljemme päivää kohti ja valkeutta päin. Ajan myöhän soturi, sulla jos lie sama määrä ja tie, voit rintamaamme tulla, yli aikain se voittoon vie.

JEFTAN TYTÄR

Sun kiitos Jahve korkehin: on lyöty lapset Ammonin. Nyt juhlahan kuin häissä! On aseet voiton kantaneet ja kaikki viinirypäleet on kypsät viinimaissa.

On naisten kohdut siunatut ja maa on kasvun kantanut ja siemen uusi itää, mut mikä ihanampi ois kuin antaa kerran kaikki pois, kun kaikki voisi pitää?

Kun korjuuväki kotiin käy ja ilta yöksi hämärtäy, käyn uhrivuorta kohti. Mun tehdä sydämeni soi, mit' tuhannet ne unelmoi, mut harva tehdä tohti.

Te Israelin tyttäret, nyt soimaan harput, kantelet ja runot riemuisimmat! Ken nuorna kulkee kuolohon suur rauha rinnassansa on ja unet ihanimmat.

Niin elänyt oon nuoruuden ma itkien ja iloiten, mut laulaen ma lähden, kun korjuuaikaan hedelmäin ma kuolemahan seppelpäin käyn korkeamman tähden!

JOBIN IKÄVÄ

Olet, Herra, sa armossa siunannut mun huoneeni monin verroin, olet vaimot ja lapset antanut ja karjaa kaksin kerroin.

    Olen taas idän maiden ma mahtavin,
    joka päivä mun valtani varttuu,
    mut katso, Herra, kuitenkin
    minun murheeni kuorma karttuu.

    En ole ma enää entinen,
    en itseeni voi luottaa.
    Paras oisi mun kulkea korpehen
    ja siellä mun päivääni vuottaa.

    En taloni kunnialla voi
    minä ostaa mieleni rauhaa,
    kun epäilyksen äänet soi
    ja tuomion pasuuna pauhaa.

Ja tuskaa sen haavan polttelon, min löit sa, ei paranna mikään. Ja mun tuskani yksin se omaani on ja se kasvaa iästä ikään.

KIRJANOPPINEET

Me olemme liian monta ja hyvää kirjaa lukeneet, mont' yötä unetonta sanan aarteita turhaan tutkailleet.

    On selkämme käyristyneet
    ja aatos jo raukeaksi käy,
    on silmämme hämärtyneet,
    mutta vielä ei Jahven merkkiä näy.

    Ja kansa jo tuntee, että
    ei meiltä se lohdun voimaa saa,
    se kaipaa elämän mettä,
    mutta hengetön kirjain kuolettaa.

    Ja Natsarealaista
    jo tuhannet uskoen kuuntelee,
    hän on luopunut isien laista
    ja hän harhaan vie ja villitsee.

    Mut on suussaan kuin salama Herran
    ja kuin balsamin lohtu on äänessään.
    Hän on elänyt korvessa kerran,
    missä sairaat terveiks lääkitään.

    Vuoks kirjan monen ja hyvän
    toden suuremman liemme me unohtaneet,
    ikiviisauden lähteen syvän
    ohi sokkoina harhaten kulkeneet.

    Hän on kuullut Jordanin juoksun,
    hän on katsonut tummuutta seedripunn,
    hän on tuntenut liljain tuoksun
    ja nukkunut lintujen lauleluun.

    Hän ääressä tumman kaivon
    on pilvien kulkua katsellut,
    hän tähtiä tyyniä taivon
    on sykkivin sydämin seurannut.

    Häll' on nuoruus ja nöyryys ja hyvyys,
    häll' on voimaa voiton ja taistelun,
    häll' on luonnon loputon syvyys,
    joka ei ole enää mun, ei sun.

Sanaa tutkien lohdutonta me olemme varhain väsyneet, me olemme liian monta ja hyvää kirjaa lukeneet.

BERTRAN DE BORN

    Ylös, miekkoset, ja laivaan,
    päin rantaa vihollisen!
    Pian toisemme portilla taivaan
    me tapaamme jokainen.

    Mut hetkinen mulle suokaa.
    Mitä kerron, te kuunnelkaa.
    Sana heimolleni te tuokaa,
    kun mun tomuni kätkee maa.

    Moni uskoton jo kasti
    verin kalpani kirkkahan.
    Pyhää Neitsyttä kuoloon asti
    ja ristiä puolustan.

    Mut tietkää, on mieleni poissa,
    ei retkellä ristin tien,
    unen kalpean kuutamoissa
    sydänrunoni ratsut vien.

    Sinä päivä, mi mailles painut,
    ole todistaja sen:
    ylin mulle jok' uneni ainut,
    joka sointu säkehen.

    Hänen, toden ankaran Herran,
    jok' on säätänyt ristin tien,
    olen tuomion saava ma kerran
    ja ma kadotettu lien.

    Mut en ostanut unteni hintaan
    ole iloja taivahan.
    Mies myö ei kallihintaan
    niin halpaan palkkahan.

    Mut jos mielin hän mulle antaa,
    mitä teille hän antava on,
    voin pääni ma pystyssä kantaa
    ylös taivahan ilohon.

    Ja kun kerran täältä mä lähden,
    sama miksi mun vereni juoks:
    olen laulanut laulun tähden
    ja taistellut taistelun vuoks.

    Ylös, miekkoset, ja laivaan,
    päin rantaa vihollisen!
    Pian toisemme portilla taivaan
    me tapaamme jokainen.

MUN ARMAANI PIENI GEISHA ON —

Mun armaani pieni geisha on, hän on aamunnousun ja Mikadon maasta. Hän herää luuttujen soittohon yön unesta onnekkaasta.

    Häll' on otsa kuin kirkkahin puolikuu,
    kun hän kapean kupeensa tanssihin vyöttää,
    hän onnenunia uneksuu
    ja kultakaloja syöttää.

    Ja hän kuulee mun huulteni kuiskailun
    monin illoin, kun luuttunsa sävelet helää:
    »Oi geisha, niin kaunis on lempes sun,
    niin ihanata on elää!»

    Häll' on kukkeus kaihovan nuoruuden,
    häll' on punaiset kynnet kuin taivahan rusko,
    häll' on pitkät ripset silmien
    ja lempeä, tyyni usko:

Hänen sielunsa nukkuu Nirvanaan kuin kukkaset katoovat kirsikkapuista ja palaa kerran maailmaan eik' enää itseään muista.

NUORI PAN

Hän oli vallaton nuori Pan, hän oli sukua suurta: hän olihan jumalten juurta ja hän eli kuin poika kuninkaan.

Oli paljon hän saanut isältään, oli perinyt huojuvan hongikon ja säteet kirkkaat auringon ja suuren uskon elämään.

Hän oli niin raikas mieleltään ja hän rakasti kukkeutta maan ja taivaan kaarevuutta ja päivää, aina uutta, ja lyöntiä verensä voimakkaan.

Oli salolla seuranansa vain metsien mykkä kansa. Hän karhun keralla painia löi ja suden kanssa hän kilpaa juoksi, ja jos joskus hän metsästä ikävöi, hän samosi meren luoksi ja rannan paadelle istuen hän katseli nousua laineiden ja syvyyttä meren vihreän ja hän tunsi ihanan ikävän ja hän tunsi sen syvällä povessaan, ett' oli hän poika kuninkaan.

Mut kerran kylälle saapuen hän nähdä sai ihmisen tyttären.

Ja hän jälleen kulki korpehen, mut ollut ei enää entinen. Niin paljon hetkessä muuttui. Hän kauas kylälle ikävöi. Ja kun karhun kanssa hän painia löi, hän ensi kerran suuttui. Luo kaipas hän ihmisen tyttären ja käden kosketusta sen, ja sen ilveksen-pehmeät liikkehet ja sen tyhjäin silmäin katsehet ne menneet ei enää mielestään, ja hän pakeni korven hämärään ja hän soitteli surunsa julki, mut lintuset, missä hän kulki, ja tähdet, jotk' ylhäällä vilkkui, hänen surullensa ilkkui.

    Oli ollut hän herra ja valtias
    ja koko korven kuningas.

    Nyt oli hän pakolainen vaan.
    Ja hän nyyhkytti metsässä, nuori Pan.

SEPPÄ

    Hän takoi ja takoi yhtenään.
    Hän takoi omaa sydäntään.
    »Ah vielä ma tyttären kuninkaan
    ja valtakunnasta puolet saan!»

    Ja hän hylkäsi vaimon ja lapset ja työt,
    hän takoi päivät ja takoi yöt.
    Ja vasara kalskuen soi ja soi,
    mut sydän sen alla vaikeroi.

    Korun kalliin viimein valmiiks sai.
    »Tämä kuninkaalle jo kelpaa kai.»
    Se kuninkaan linnaan vietihin
    ja kuningas siihen mieltyikin.

    »Saat korustas palkan runsahan,
    saat maistani puolet ja prinsessan!»
    Ja häät oli kohta komeat,
    kuten vieläkin vanhat kertovat.

    Mut seppää ne liikuttaneet ei lain,
    oli hälle nyt kaikki kuin varjo vain.
    Ja hän katseli kuninkaan tyttäreen
    kuin uppo-outohon, vieraaseen.

    Ilon väikettä nähty ei kasvoillaan,
    kun tuli hän vävyksi kuninkaan.
    Hän kruunun otti vain päästään pois
    kuin peljännyt sen painoa ois.

    Myös kansa kyläin ja katujen
    sen nähnyt on miehessä muutoksen,
    mut harvassa, luulen ma, tiedetään
    hänen, houkkion, surevan sydäntään.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK VALKEAT KAUPUNGIT ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

• You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

• You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

• You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

• You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.